Rollefigurene er fiktive. Likheter med virkelige personer er tilfeldige.
FRIHETENS FANTOM
Filmen begynner i Toledo 1808, da byen ble okkupert av Napoleon.
Den er inspirert av en historie av spanjolen Gustavo A. Bécquer.
Tropp - holdt!
Høyre om!
Still opp fangene! Mot muren!
Første rekke - ned på kne!
Legg an!
- Ned med friheten! - Død over franskmennene!
Fyr!
Første rekke - ned på kne!
Tropp - legg an!
Fyr!
Jeg er sulten!
Kom!
"For å hevne seg på ridderen"-
- "veddet kapteinen om"-
- "at han skulle ta Doña Elviras levninger til sin seng."
"Ingenting kunne få ham fra det"-
- "og en natt satte han sitt makabre prosjekt ut i livet!"
"Dødens hånd hadde skånt ansiktet hennes"-
- "som hadde friskheten og gløden til en rose."
"Hun lå i kisten, omgitt av fæl paraphernali"...
Hva er det for noe? "Paraphernalia".
Er det en velduftende urt? En rosenkrans?
Det er en juridisk term for en gift kvinnes personlige eiendeler.
Men i engelsk har "paraphernalia" fått en mer generell betydning.
Det henviser på alle mulige attiraljer og ting, -
- til og med fiskeutstyr eller sysaker. Hvor har dere vært?
- Vi syklet over broen. - Og nå skal vi til rutsjebanen.
Vi skal gå hjem snart. Vi kommer og henter dere.
Flott kjørt. Jeg kjenner deg igjen. Hva heter du?
- Véronique. - Valérie.
Ja visst, ja. Siden dere er så snille, -
- skal dere få en fin gave.
- Kom med meg... - Vi har syklene der borte.
Kom nå!
Nå skal dere få se på kjempefine bilder.
Men dere må ikke vise dem til noen.
Hvis dere vil ha dem, må dere love det.
Se...
Vær så god. Dere kan vise dem til venninnene deres, -
- men ikke noen voksne. Husk det.
Jeg er så lei av symmetri.
- Henri? - Er du alt tilbake?
Jeg gikk aldri ut. Føler du deg ikke bra?
Jeg er nervøs og trett.
Jeg vet det. Jeg har merket det.
Vi kunne passe på å dra til sjøen nå som Véronique har fri.
Hvorfor til sjøen? Sjøen er ikke lenger som før.
Hei, mamma.
Se hva jeg fikk! Hei, pappa.
I går møtte jeg deg på gaten. Jeg så på deg, men du kjente meg ikke igjen.
Jeg har sovet så dårlig i det siste. Iblant sover jeg overhodet ikke.
Du burde ta en check-up.
Vi har et eget ord for det. "Helseundersøkelse".
For langt. "Helseundersøkelse". Check-up er raskere å si.
Du har det vel ikke travelt?
Francoise!
Kom hit.
- Hvor fikk du disse? - Vi fikk dem av en snill onkel.
- Lar du dem prate med fremmede? - Jeg så ikke noe.
Mannen var veldig sympatisk og bød på karameller.
Jeg har alt sagt det til dere!
Om du tar imot en gave fra en fremmed igjen får du med meg å gjøre!
Gi henne mat!
- Forferdelig. - Får jeg se?
- Forstår du? - Kvalmt, men hva kan man gjøre?
- Jeg kan ikke vokte henne hele tiden! - Kom og se...
Husker du? Det var i Milano, hjemme hos foreldrene dine.
- Vi var veldig unge. - Likevel var det herlig.
Og du ville ikke...
Véronique kan høre.
Utrolig...
Motbydelig.
- Vemmelig. - Det er tidstypisk.
Dette kan kanskje passere.
Dette er obskønt.
Dette kan være noe for menn med skjegg, men ikke for meg.
- Dette tar prisen! - Få se.
Hvorfor ikke? La meg få se det!
Du har rett. Det er bare for mye.
Rop på hushjelpen!
Francoise?
Francoise!
Jeg blåser i middagen og legger meg tidlig.
Du må oppsøke lege, jeg insisterer.
Du kan beholde dem om du vil.
- Får jeg bytte dem i edderkoppbilder? - Hvis du vil.
- Ønsker fruen noe? - Etter det som hendte, er du oppsagt.
- Det var ikke min feil! - Gjør opp med min kone og forsvinn.
Jeg er lei for det, men det er ikke noe å gjøre med.
Du kan bli til i morgen tidlig. Kom, så skal du få lønnen din.
- Dette er en vannedderkopp. - Flott, skatt.
Denne har jeg tegnet selv. Det er en ulveedderkopp.
Det er en fugleedderkopp. De fins dessverre ikke i Frankrike.
Héléne!
Det holder.
Det er nok. Du får unnskylde, herr Foucauld, -
- men det er ikke mitt fagfelt. Vi kaster bare bort tid.
- Hva skal jeg gjøre? - Fysisk sett er du helt frisk.
Drømmene deres kan du fortelle til en psykoanalytiker. Han vil lytte.
Det er ingen drøm. Brevet fra postmannen har jeg her.
Et brev?
Doktor? Kan du komme litt?
- Kan det ikke vente? - Det er haster.
Unnskyld meg.
Faren min er veldig dårlig.
- Hva er galt? - Han har alt hatt to infarkt.
- Jeg ville gjerne besøke ham. - Det er mye å gjøre nettopp nå.
- Ville du bli borte lenge? - Et par dager.
Jeg ville skynde meg tilbake.
- Dra, du. - Takk, doktor.
- Unnskyld, har du sett noen rever? - Rever? Nei.
- Du så ingen rever krysse veien? - Jeg så ingenting.
Hva var det jeg sa? Her fins ingen rever!
Infoen var pålitelig. Det kan komme av uværet. Men vi har 50 km igjen.
Det er bortkastet tid.
- Er du på vei mot Argenton? - Ja, min herre.
Det har vært jordskred, så veien kan være blokkert.
- Adjø, frue. - Adjø.
Kjør!
- God kveld. - Får jeg låne telefonen?
Den virker ikke på grunn av oversvømmelsen.
Har du et rom? Spiller ingen rolle hvor, jeg skal dra tidlig.
- Vil du spise middag? - Melk og en frukt blir bra.
Jeg kommer straks. Varm deg så lenge.
- God kveld. - God kveld, frue.
- For et ruskevær! - Veien er visst blokkert.
Sett deg, frue.
- Vi sitter også fast her. - Er du herfra?
- Familien min er det. Og dere? - Vi er fra Saint-Joseph-klosteret.
Jeg var der noen ganger med faren min. Han er veldig syk.
- Hvem vet om jeg finner ham i live. - Hva lider han av?
- Jeg er veldig redd. - Hjertet, vår tids sykdom.
Uro, stress, reiser...
Faren min har en gård og reiser aldri.
Han leser ingen aviser, han har ingen telefon...
Hvis alle ba til Josef og mediterte en halvtime om dagen...
...ville alt vært i orden. - Det er klart.
Brettet ditt er klart, frue.
- God kveld. - God kveld, frue.
Kom med meg.
Unnskyld...
- Vil du ha et ekstra teppe? - Nei, jeg sover med vinduet lukket.
- Fins det varmtvann? - Selvsagt. Skal jeg vekke fruen?
- God natt, frue. - God natt.
- Hvem er det? - Pater Gabriel vil snakke med fruen.
Et øyeblikk!
God kveld, frue. Får jeg lov?
- Vet du hva det er? - Et bilde.
Et bilde av den hellige Josef. Iblant har det en uventet effekt på syke.
Jeg tenkte på din far. Troen kan triumfere der vitenskapen mislykkes.
Vi har vært hos marki de la Pomaréde. I forgårs var hun svært syk.
Vi tok med bildet, -
- vi ba...
Og i morges da vi dro fra slottet...
...følte seg hun litt bedre.
Ser man det! Spiller du kort?
Iblant, når jeg er alene, legger jeg kabal.
Jeg også. Det er svært avslappende. Det må være de andre.
God kveld, frue.
Og nå, om du tillater, skal vi be for din far.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke dere. Jeg er veldig rørt.
Frue...
- Vil du ha en rosenkrans? - Takk, gjerne.
I Farens, Sønnens...
I kveld skal vi først meditere rundt Jesu kvaler i Getsemane.
Vår far i himmelen. La navnet ditt holdes hellig.
La viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Tilgi oss vår skyld, slik også vi tilgir våre skyldnere.
Og la oss ikke komme i fristelse, men frels oss fra det onde. Amen.
Hill deg, Maria, full av nåde... Velsignet er du blant kvinner...
Hellige Maria, be for oss syndere nå og i vår dødsstund. Amen.
Hill deg Maria, full av nåde... Velsignet er du blant kvinner...
Hellige Maria, be for oss syndere nå og i vår dødsstund. Amen.
- Jeg er med. - Pass.
Jeg er med. Høyner med et skapulær.
Jeg åpner.
- Hvor mange kort? - To.
To.
Jomfruer er verd 10 og hellige hjerter 25, hva?
- En jomfru. - Syner.
Hus - knekter og åttere.
Faren din hadde visst bodd i koloniene?
- Han har aldri reist. Hvordan det? - Ikke noe.
- Hun var så skøyeraktig! - Hvem?
En from kvinne som pleide å besøke oss. Mannen hennes var militær.
- Og? - Ingenting.
Jeg sa ikke noe upassende.
Det må være gjestene jeg ventet på. Unnskyld meg.
- Har flush eller tress høyst verdi? - Flush.
Jeg høyner med ti.
- Er rommet klart? - Ja visst.
Dere har en fin utsikt mot fjellet.
Vil dere ha noe å spise? Litt kjøttpålegg, smørbrød?
- Fruen er trett og vi skal hvile. - Bær opp gjestenes bagasje.
Kom!
- Når vil dere ha frokost? - Takk, men vi kommer ned.
- Vil dere ha en flaske mineralvann? - Nei takk.
God kveld.
Alea jacta est.
- Hva mener du? - At det er herlig.
Kom og sitt hos meg.
- Du kan finne på dumheter. - Ikke vær redd. Her er det rolig.
- Altfor rolig. - Sett deg.
Ta av deg brillene.
Hva er det? Du virket så glad over å dra av sted.
- Jeg burde ikke ha hørt på deg. - Jeg har lengtet etter dette.
- Kjør meg hjem. - Hvorfor ble du med?
Fordi jeg ikke kan si nei til deg.
For en gangs skyld er vi alene. Uten min mor og mine søsken.
Jeg holdt ikke ut å være nær deg og tvinges til å lyve.
Jeg føler det også, Francois. Men hva skal vi gjøre for å slippe lyve?
Sett deg her. Kom!
Du har alltid vært i min nærhet.
Jeg har kjent parfymen din, utstrålingen din.
Du satt alltid på fanget mitt da du var liten.
Når jeg tenker på en kvinne, er det alltid deg jeg ser.
Av alle mine nevøer og nieser har du alltid vært favoritten min.
Husker du den skjærtorsdagen? Vi satt ved hverandre i kirkens mørke.
Du hadde ene hånden på benken.
Forsiktig la jeg hånden min oppå din og klemte den.
- Dine fingre lukket seg rundt mine. - Jeg trodde knapt at det var sant.
Jeg ventet litt. Så tittet jeg på deg og du tittet på meg.
Du bøyde deg fram, og vi kysset for første gang.
Vi kunne ikke la være.
Nei!
Jeg rører deg ikke. Men det er noe jeg lengter etter mer enn noe annet.
Jeg vil se deg naken. Jeg går ikke herfra uten å ha sett deg naken.
Jeg har aldri vært naken foran en mann eller blitt rørt av en mann.
Kle av deg.
Hvis du nekter, kan jeg gjøre hva som helst.
Helvete!
Kle av deg!
- Lover du å ikke røre meg? - Ja.
Lås døren.
Snu deg.
- Jeg kan ikke. - Du sa at...
Jeg sa ingenting. Francois!
Hva er det med deg? Slutt!
- Sverg å ikke røre meg! - Jeg sverger!
Snu deg.
Hva vil de tro der hjemme?
De venter på oss.
Moren din er jo så urolig av seg.
Bare de ikke tror det har skjedd en ulykke. Vi kan ikke engang ringe...
Nåvel. Det er som det er.
- Er du klar? - Du kan se nå om du vil.
Vær så snill!
Ikke vær redd.
- Du sverget! - Ja.
Vent litt.
Det er bedre slik, hva?
Nei! Hvis du ikke slutter, skriker jeg!
Hjelp!
Unnskyld.
Jeg skal lyse opp for dere.
Så fort man tenner et lys, kommer strømmen tilbake.
- Jeg skal ta en drink i baren. - Baren er stengt.
Kom inn på mitt rom! Vi skulle nettopp ta et glass portvin.
Kom inn en liten stund bare.
Kom!
Stig på.
- Tillat meg å presentere herr... - Francois de Richemont.
- Frøken Rosenblum. - Hyggelig.
- I like måte. - Jeg heter Jean Bermans.
Vær så god og sitt.
- Er du fra Paris? - Ja. Du óg?
Jeg er hattemaker i Nímes og frøken Rosenblum er min medarbeider.
- Arbeider du også innen handelen? - Nei, jeg studerer.
- Jeg tar artium i år. - Det var en herlig tid for meg.
Hadde jeg bare kunnet studere videre...
- Er du her alene? - Nei, sammen med... moren min.
- Hun vil kanskje gjøre oss selskap. - Jeg tror ikke det.
Hun har det ikke så bra.
Et øyeblikk.
- Unnskyld, jeg ser etter fyrstikker. - Kom inn og sett deg litt.
- Jeg er med fire herrer... - Fire herrer?
- Vi kunne invitere dem også. - Det hadde vært hyggelig.
- Kan du vise meg til ditt rom? - Ja da, men...
- Hvilken dør? - Der borte.
Du sa ikke at herrene var... Men det gjør ingenting - tvert imot.
Jean Bermans. Det er en ære om dere tar et glass portvin på mitt rom.
- På ditt rom? - Jeg ville bli så glad!
- Det er sent og vi ville legge oss. - Vi må feire skjebnen.
- Feire hva? - Skjebnen. Kom nå!
Den veien.
Frøken...
Stig på.
- Er dere dominikanermunker? - Karmelitter.
Godt å høre.
Se for et hyggelig selskap! Dette er frøken Rosenblum.
- Edith, hell opp litt portvin. - Kan du hjelpe til?
Det er litt trangt, men vi elsker sånne spontane sammenkomster.
Dette blir hyggelig, om dere ikke har noen innvendinger selvsagt.
Kom et øyeblikk.
- Har ikke vi truffet hverandre? - Jeg tror ikke det.
- Har du ikke bodd i Kongo? - Kongo?
- Jeg har ikke vært i Afrika. Hvorfor? - Ikke noe.
- Stormen gir seg visst. - Selv liker jeg når det regner.
- St. Kristoffer hjalp meg ikke. - Ikke så rart.
Kristoffer og noen andre er ikke lenger helgener.
Kirken har blitt veldig streng når det gjelder helgenskap.
- Er ikke det til skade for troen? - Strengheten styrker troen.
Helgenskap er ikke som en slags medalje!
- Du kjenner sikkert til Savonarola. - Var ikke han dominikaner?
Det stemmer...
Savonarola ble dømt for kjetteri, men har fått oppreisning.
- Snart kanoniseres han kanskje. - Mens andre helgener forsvinner?
- Man tror at Thérése av Lisieux... - Hellige Thérése? Er det mulig?
Det går rykter i Roma, men...
Man vet nå at Théréses foreldre led av en arvelig sykdom-
- som kan ha blitt ført videre til Thérése og søsknene hennes.
- Hva vil skje med basilikaen? - Den blir en kirke, som alle andre!
Er det det samme med jomfruen i Lourdes?
I Lisieux skjedde det aldri noe virkelig under, men i Lourdes...
Slå meg, din gamle hore! Hardere! Fortsett!
Hardere! Ja! Jeg er en gris! Jeg er et krek!
Pisk meg, snuskete kjerring! Kom an!
Jeg er råtten! Jeg er spedalsk! Fortsett!
Ikke gå! Munkene kan vel iallfall bli!
Fortsett!
Jeg tar meg av ham. Takk for gjestfriheten!
- Jeg kan gjerne slå ham med kjeppen! - Ro deg ned, pater.
Nå skal du få hvile. Denne veien...
Kom...
Kom!
Gjør hva du vil!
God morgen! Telefonen virker ikke ennå.
- Men veien til Argenton er farbar. - Kan jeg få regningen?
Unnskyld, men skal du til Argenton?
Får jeg bli med? Ellers må jeg vente to timer på bussen.
- Tusen takk. - Her har vi regningen.
Tusen takk. Vil du ha kvitteringen?
Tillat meg...
Adjø, min herre.
- Jeg sier hvor du kan sette meg av. - Ja visst.
Sett i gang!
- Han er her. - Han kommer! Sett dere ned!
Giv akt!
Sett dere.
Obersten er en hanrei Kapteinen er en homse
Hvem skrev det?
Vil dere ikke svare?
Jeg må rapportere det. Utrolig. I deres alder, attpåtil.
Dere er som barn.
Duval, visk det bort og lukk døren.
Ålreit.
Forrige gang pratet vi om lover-
- og om forbrytelser.
Vi fastslo at lovene skal opprettholde samfunnsordenen.
De kan skille seg mellom ulike land og ulike tidsperioder.
Det handler egentlig om konvensjoner.
Samme sak gjelder skikk og bruk.
Ta polygami...
Skyteøvelse! Gruppe 3...
Jeg sa altså at skikk og bruk skifter-
- akkurat som lover.
Polygami, som utgjør normen hos visse folk-
- er forbudt hos oss.
Om dere vil fordype dere i temaet, kan dere lese Margaret Mead...
Jeg gjentar: Mead. M-e-a-d.
...om seksuelle vaner i Melanesia. Disse bøkene...
Jeg vil ikke gjenta alt for de som kommer for sent!
Jeg pratet om Margaret Meads verk-
- om seksuelle vaner i Melanesia. Jeg sa at disse verk...
Ulykke på vei 767.
Jeg mister tråden på grunn av all løpingen.
Disse verk, som fins her på biblioteket, -
- hjelper dere å forstå variasjonen når det gjelder skikker-
- og følgelig også når det gjelder lover.
Så fort man sammenligner ulike kulturer, handler alt om synsmåte.
Man er alltid barbar i noens øyne, -
- siden skikker og lover er ulike.
Gassverket har eksplodert! Generell alarm!
- Blir dere ikke med de andre? - Vi har vakttjeneste.
- Vakttjeneste. - Jeg forstår. Og du?
- Jeg også. - Utmerket.
Jeg vet ikke hvor jeg var etter alle disse avbrudd.
Ja visst, ja...
Det som jeg har fortalt-
- hjelper dere å forstå skikkers og lovers relativitet.
Dere vet at man ofte endrer lover.
Man prater også om en utvikling-
- som fører til forandringer når det gjelder skikk og bruk.
Kom, så får du se!
Arbeiderne slår alarm!
Giv akt!
- Oberst... - Vær så god og sitt.
Jeg har fått vite at klassen har vært litt urolig. Vi får se.
Sett dere.
Fortsett!
Det snakkes altså mye om å forandre skikkene.
Noen gjør seg til talsmenn for generell kullkasting.
Men konsekvensene derav-
- ville kunne bli uakseptable, eller til og med monstrøse.
Jeg skal gi et eksempel: Min kone og jeg er invitert til noen venner...
- Endelig! - Trafikken hadde korket seg.
- Vi holdt på å begynne uten dere. - Det skulle dere ha gjort!
Der er jo Sophie! Hvordan har du det, lille venn?
Så stor du har blitt! Går det bra på skolen? Ja?
- Fru Calmette har dere vel møtt? - God dag, frue.
Om dere kommer med meg...
Fru Calmette kan sette seg der.
Elizabeth kan sitte der og professoren til høyre for meg.
Charles sitter der og Sophie til venstre for meg.
Vær så god og sitt.
Vi var på operaen og så "Tristan og Isolde". Beundringsverdig!
Carlotta Igellicci var fantastisk. For en stemme, for en utstråling.
Bare synd at hun har lagt på seg.
- Sigaretter? - Gjerne det.
- Hvordan var Spania-reisen? - Veldig interessant, men...
Vi dro hjem tidligere enn planlagt. Madrids gater stinket av... unnskyld.
Mat. Det var virkelig uanstendig.
Hva skjer om 20 år om befolkningen fortsetter å vokse i denne takten?
- Man kan jo lure. - Hva mener dere?
Bare tenk hvor mye gift man slipper ut i elvene.
Insektmiddel, vaskemidler, industriavfall...
Ikke glem det kroppslige avfallet.
I dag fins det nær fire milliarder mennesker på jorden.
- Om 20 år er vi 7 milliarder. - 7 milliarder?
Nettopp. Og hvor mye kroppslig avfall produserer et individ daglig?
Jeg vet ikke. 250 gram?
Mer enn det! Urin veier mer enn vann.
Jeg ville si minst 1,9 kilo.
Multiplisert med fire milliarder blir det 6 milliarder kilo om dagen.
Om 20 år over 10 milliarder kilo!
10 millioner tonn ekskrementer om dagen?
Det er urovekkende!
- Hvor mange tonn sa du? - Over 10 millioner tonn om dagen.
Latrinen er giftig, og skaden forsterkes av kjemikaliene.
Prøv å tisse i akvariet hver dag, så får dere se.
- Mamma, jeg er sulten! - Det sier man ikke ved bordet!
Unnskyld...
- Hvor er spisestuen? - Døren lengst bort til høyre.
- Det er opptatt! - Unnskyld.
- Hva er det? - Vi begynner skiftet klokken elleve.
Dere kan gå.
Førerkort og vognkort, takk.
- Så du ikke fartsskiltet? - Jeg kjørte ikke over 60.
- Og sikkerhetsbelte er obligatorisk. - Jeg tenkte ikke over det.
- Har du sett dekkene dine? - Nei.
Du utgjør en fare for deg selv og for andre bilister.
Jeg har det travelt siden jeg har avtale hos en lege i Paris.
Vær så god. Vær glad jeg ikke beslaglegger bilen.
- Richard! Hvordan føler du deg? - Verken bedre eller dårligere.
- Og kona og jenta? - De har det bra.
- Du må komme til middag en gang. - Det hadde vært koselig.
Stig på.
Sett deg.
- Tok du med prøveresultatene? - Ja.
La meg se...
Glukose 130, kolesterolet er bra...
Urinsyre og urinstoffer... bra. Ja visst.
Bra...
Utmerket.
Verdiene deres er bedre enn mine. Da skal vi se på EKG...
- Det er normalt. Røyker du mye? - En pakke om dagen.
Det er for mye. Dessuten lever du stressende.
Hvis du fortsetter på denne måten havner du i rullestol om noen år.
Vi tar en titt på røntgenbildene.
Der.
Det området ser fint ut. Her fins en liten flekk, -
- så du må kanskje røntge deg igjen for sikkerhets skyld.
- Hva er de hvite greiene for noe? - Ingenting.
Catherine traff din kone nylig. Dere skal ikke til Rivieraen i år?
Om jeg ikke føler meg bedre, blir vi i Paris.
Ålreit...
Jeg vil gjerne gjøre et lite snitt på dere.
- Av medisinsk nysgjerrighet. - Et stort et?
Slik.
- Er det en operasjon? - Jeg vil bare se.
- Når? - Når du har tid.
- Ville det passe i morgen? - Haster det sånn?
Sånt er best å gjøre så fort som mulig.
- Hva er galt? - Jeg vil gjerne ta en titt.
Pierre, jeg er ikke et barn. Om det er alvorlig, tåler jeg å høre det.
Jeg elsker pasienter som du.
Du har en neoplasma.
Jaha... På den måten.
- Hva er det for noe? - Økt cellevekst.
- Med andre ord en svulst. - Hva?
Du har kreft i leveren.
- Skulle jeg ha kreft? - I et ganske framskredet stadium.
Men nå til dags, når det gjelder sånt her...
Sigarett?
- Hva sa Dr. Pasolini? - Det er ikke noe.
Så fint. Nå blir jeg rolig.
Jeg var litt urolig.
- Skal du få noen behandling? - Ikke det engang.
- Er ikke Aliette hjemme? - Hun er på skolen ved denne tiden.
Hallo? Det er meg.
Hva er det du sier?
Hvordan skjedde det?
Det er ikke mulig! Vi kommer straks.
- Hva skjedde? - Aliette har forsvunnet fra skolen!
Rolig. Fulgte barnepiken henne til skolen?
Hun kom akkurat tilbake, men sa ingenting.
Brigitte!
- Fortell nøyaktig hva som skjedde! - Jeg vet ikke. Vi forstår ingenting.
Er du sikker på at hun er forsvunnet?
Personalet holder stadig oppsikt over elevene.
Og Aliette var her. Kom her, så skal jeg vise dere.
"Kommer vi til å få se ham"...
..."vende tilbake?"
Herr og fru Legendre er Aliettes foreldre.
Lærerinnen talte jentene da de kom inn i klasseværelset.
De var 22 som alltid.
Fem minutter senere var Aliette vekk. Hun sendte etter meg straks.
- Hun stakk kanskje ut. - Umulig.
Portvakten er sikker på at ingen elev har forlatt skolen.
Sett dere ned.
Jeg talte dem også. Jeg tok klasselisten og ropte opp dem.
- Jeg har mistet tilliten til skolen. - Mamma!
- Jeg er her! - Ikke avbryt rektor!
Er det forstått? Gå tilbake til plassen din.
Jeg tar oppropet igjen, så får dere se.
- Alfaric, Juliette! - Ja.
Lautel, Sophie!
Loiron, Claire!
- Legendre, Aliette! - Ja.
Hun er her.
- Er alle andre her? - Ja visst.
- Har dere lett overalt? - På hele skolen, men forgjeves.
Herregud! Hva kan ha hendt henne?
Vi nøyer oss ikke med sånne tamme forklaringer.
- Men min herre... - Vi må straks varsle politiet.
- Hvor er kåpen din? - I korridoren.
Be dem komme inn.
De kan komme inn.
Vær så god og sitt.
- Er du herr Legendre? - Ja. Takk for at vi slapp å vente.
- Hvordan kan jeg hjelpe? - Vår lille jente har forsvunnet.
For knapt en time siden.
Barnepiken fulgte henne til skolen, og ved oppropet var hun der.
Vi lette overalt på skolen uten å finne henne.
Har dere noen fiender, folk som vil dere ille?
Det tror jeg ikke.
Du er en ganske...
Skulle det dreie seg om kidnapping, har du mulighet til å betale løsesum?
Ja visst.
- Har dere noe vitne? - Barnepiken.
- Fulgte du jenta til skolen? - Ja, betjent.
Men jeg har ikke noe med saken å gjøre.
Jeg gjorde som vanlig og leverte henne ved porten.
Hun gjorde som vanlig og leverte meg ved porten.
Du får prate når du blir forhørt.
Vi skal fylle ut et skjema om forsvunne personer.
Godt dere tok henne med, det letter. Kom, lille venn.
Etternavnet er altså Legendre. Fornavnet ditt?
Aliette.
Rase - hvit.
- Alder? - Åtte og et halvt.
Sivilstand - ugift.
Øyenfarge - brun. Hårfarge - kastanjebrun.
- Hvor høy er du? - En og tjuesju.
- Og du veier? - 25 kilo.
Blå kåpe, svarte sko, hvite strømper. Kall på overkonstabelen!
Overkonstabel!
Sørg for å gjennomsøke hele Paris. Vi må finne jenta.
- Er det hun? Kan vi ta henne med? - Det trengs ikke.
Se nøye så du kjenner henne igjen. Begynn letingen straks.
Har du sett hvordan skoene dine ser ut? Det holder ikke.
- Jeg rakk ikke å pusse dem i morges. - Av sted med deg.
Slapp av, vi skal finne henne.
Kontakt oss om dere hører noe, selv om dere får beskjed å la være.
Takk, betjent.
Takk. Adjø.
- Min herre... - God dag.
- Fin hund. Er han inne hele dagen? - Jeg slipper ham ut iblant.
- Er det ikke farlig med alle bilene? - Han er vant til det.
- Hva heter han? - Chico.
Flink hund.
Dyreplagere burde kastes i sjøen med en stein om halsen.
Som det står i evangeliet. Omtrent.
Hva er det?
Der! Jeg ser ham.
Det er ham! Det høyeste vinduet som er åpent. Jeg meddeler sentralen.
Rettens representanter...
- Den tiltalte reiser seg. - Ja da, ja da.
Herved følger juryens kjennelse gjeldende tiltalen.
På spørsmålet om det dreier seg om overlagt drap var svaret bekreftende-
- med en majoritet på minst åtte stemmer.
Når det gjelder formildende omstendigheter var svaret nei-
- med en majoritet på minst åtte stemmer.
Ifølge med paragraf 295, 296, 297, 302 og 304-
- samt paragraf 12 i straffeloven har retten besluttet-
- å dømme Bernard Levasseur til døden.
Retten er hevet.
Min herre, en autograf, er du snill.
- Takk. - Til meg også.
Rettssaken mot morderpoeten pågikk i 14 måneder.
I mellomtiden fortsatte letingen etter jenta.
Helt til...
- Politimester, herr Legendre er her. - Be ham komme inn.
Kom inn.
- Politimester... - Sett deg.
Dere har kanskje begynt å miste håpet, men jeg har gode nyheter.
- Har dere funnet henne? - Ja!
Be dem komme inn.
Vær så god og sitt, frue.
Unnskyld. Hvor har du vært? Jeg ventet helt til klokken elleve.
- Du kunne ha ringt. - Jeg visste ikke hvor du var.
Jeg er uendelig takknemlig. Ble hun behandlet godt?
- Hun hadde alt hun trengte. Hva? - Ja visst, som vanlig.
- Hvordan fant du henne? - Jeg skal lese opp rapporten.
En ganske uvanlig historie. "Natten til 8. februar"-
- "ble innbyggerne i Lisieux vekket av en øredøvende eksplosjon."
"Da redningspersonalet ankom oppdaget de til sin overraskelse"...
Er den alt halv to? Jeg må av sted til et møte.
Sekretæren min leser opp resten. Bare fortsett.
Jeg er virkelig lei for det.
Politirapport: "Natten til 8. februar"-
- "ble innbyggerne i Lisieux vekket av en øredøvende eksplosjon."
"Da redningspersonalet ankom"...
- Skal jeg vente? - Nei, du kan kjøre tilbake.
- God dag, politimester. - God dag, Georges.
Er de ikke her ennå?
Vi skulle treffes halv to. Slå av musikken.
Man kan ikke gå noe sted uten å høre innspilt musikk.
Skru av.
- Vil du ha det vanlige? - Selvsagt.
- God dag. Vil du sitte i baren? - Nei, jeg setter meg der borte.
- Gi meg et glass portvin! - Som du vil.
Frue, unnskyld at jeg forstyrrer...
Du trenger ikke være redd, jeg er politimester.
- Får jeg sette meg ned? - Vær så god.
Portvinen din.
- Bestillingen din står på ditt bord. - La den stå.
- Kommer du hit ofte? - Det er første gang.
Jeg ble dypt rystet da du kom inn. Får jeg fortelle hvorfor?
I dag er det fire år siden min søster døde. Jeg var veldig glad i henne.
Dere er så like hverandre at jeg trodde at du var hun.
Samme ansikt, samme stemme, samme bevegelser. Hun het Marguerite.
Jeg heter Estelle.
Jeg husker en sommerettermiddag. Det var fryktelig varmt...
- Er du hjemme? Skulle ikke du i møte? - Det er for varmt.
På denne måten kommer du aldri noen vei!
Jeg drar nok ikke til Toulouse. Jeg skal si det til mamma.
Du har rett.
Familiemiddager, tanter, søskenbarn - så kjedelig!
- Hva gjør man i Toulouse en aften? - Tar siesta.
Vær så snill og spill Brahms-rapsodien.
Hvis du vil.
Hun dro aldri til Toulouse.
Hun døde noen dager senere.
- Spiller du også piano? - Litt.
- Du er vel ikke fransk? - Jeg er fra Italia.
- Vil du røyke? - Nei takk.
- Hva døde søsteren din av? - Miserere-kolikk.
- Hva er det? - En forferdelig sykdom.
- Man støter opp ekskre... Unnskyld. - Forferdelig.
Fryktelig.
Jeg må gå, dette fantastiske møtet gjør at jeg vil treffe deg igjen.
- Jeg vil be deg på politiballet. - Hyggelig!
Det er telefon til deg.
Er det Marcel som er sen? Ingen andre vet at jeg er her.
- Skal jeg si at du ikke er her? - Nei, spør hvem det er.
Aldri får man være i fred! Kan du skrive ned ditt navn og adressen?
- Det er din søster Marguerite. - Hva?
Hun vil prate med deg.
Be henne dra til helvete. Om du tillater, frue.
Det er en syk vits. Min søster har vært død i fire år.
Politimester! Hun insisterer. Hun vil treffe dere i kveld i gravkammeret.
Hun sier at du har nøkkelen i høyre skrivebordsskuff.
Det stemmer.
Spør hva jeg ba henne spille en varm sommerdag jeg kom inn på hennes rom.
Han lurer på hva han ba deg spille en varm sommerdag-
- da han kom inn på ditt rom.
Brahms-rapsodien, politimester.
Gi meg røret!
Hallo?
Det er meg. Hvem er du?
Forstå dødens sanne mysterium i natt? Men...
Hallo? Hallo?
Hva vil dere? Det er stengt på denne tiden.
Mitt navn er Richepain og jeg har familiegraven her.
Det kreves spesialtillatelse.
Jeg er politimesteren!
- Du kan gå inn. Skal jeg bli med? - Det trengs ikke.
Hallo?
Der er han!
Hva er dette? Slipp meg!
Dere vet ikke hvem dere har å gjøre med! Jeg er politimesteren.
- Forklar deg på stasjonen. - Slipp meg!
Still dere i giv akt og gi meg numrene deres!
Ja?
- Betjent... - Han kan komme inn.
Sett deg.
Jeg har blitt behandlet veldig dårlig.
Jeg fikk ikke engang ringe hjem.
Man fant deg i en krypt på kirkegården mens du skjendet en grav.
Din eneste unnskyldning var å si at du er politimesteren.
Du vet godt hvem jeg er.
Sørg for at jeg får tilbake eiendelene mine-
- og at jeg blir kjørt til kontoret. Du skal få med meg å gjøre!
- Vi pratet om gravskjending. - Det var min søsters grav.
Din søsters?
Jeg skulle treffe søsteren min. Hun hadde ringt.
Ta ham tilbake til cella.
Sette meg over til politimesteren.
Politimester? Unnskyld at jeg forstyrrer. Det er betjent Dupuis.
Vi har grepet en person som utgir seg for å være politimesteren.
Utgir han seg for å være politi- mesteren? Merkelig. Ligner han meg?
- Er han sympatisk? - Ikke det dogg.
Jeg forstår. Før ham hit straks.
Politimesteren venter.
- Vær så god. - Der er dere. Stig på.
- Hvordan står det til? - Utmerket.
Betjenten kan gå.
- Vil du sitte der? - Jeg sitter gjerne her.
Ja visst. Du der og jeg her.
To whisky, er du snill. Du har lagt på deg.
- Du også. - For mange offisielle middager.
Et evig drikking og spising. Man burde takke nei.
- Hva har du fore i dag? - I dag skal jeg jo...
- Dyrehagen. - Jeg har truffet sikkerhetstiltak.
- Jeg har sendt tolv vaktbiler. - De skal ikke stå sammen.
De må spres ut så folk ikke blir urolige.
De må holdes borte fra burene.
Låsen er nøye kontrollert.
Om noen dyr tross alt blir drept, så får det være.
Våre politimenns liv er viktigere enn en sebras.
- Skål din helse! - Skål!
Ned med friheten!
- Angrip! - Gi dem inn.
Sigarett?